Ihanaa huomata että näinkin moni haluaa monta lasta.
Rakastan jo olemassa olevia lapsiani eivätkä he kärsi ruoan,puhtaan vaatteen puutteesta,minulla on heille aikaa,jaksan kasvattaa ja tukea.
Itsellä on vain sellainen tyhjä,kummallinen olo.Tuntuu että jotain puuttuu. Olen aina halunnut ison perheen ja kolme lasta ei vaan "riitä" meille. Äitini on 9 lapsisesta perheestä,minullakin on 4 sisarusta..
Toista ollaan yrittämässä. Tämän jälkeen pitää katsoa haluanko enempää. Ei ainakaan ihan heti, täytyy opiskella välissä. Jos saadaan toinen tyttö, voi olla että poika "houkuttelisi" enemmän tekemään sen kolmannen aikanaan, mutta enpä osaa sanoa tuostakaan. Aina olen tiennyt että ainakin sen kaksi haluan, itsellä hyvin rakas veli niin en voinut ajatellakaan että lapseni olisi ilman sisaruksia. Joku 4 olisi kuitenkin varmaan jo ehdoton maksimi.
3 yhteistä on ja miehellä ennestään 2, 1 yhteinen viel haaveissa olis, saa vaan nähdä koska olen siihen valmis, sen jälkeen kyllä menee täällä piuhat poikki jottei enää pääse hulluus iskemään!