:hug: Kun meillä oli tuollaista, niin mieheni totesi, että ei ikinä sanota kenellekään, että kyllä se siitä. Mutta nyt on pakko sanoa, että kyllä se siitä :hug:
Sillon kun sitä elämää elää, niin ei tosiaan lohduttanut tieto, että asiat muuttuvat. Meillä itkettiin ihan järjettömästi myös illat n. 3 viikkoisesta n. 3-4kuiseski. Nyt poju 8,5kk ja on taas omat ongelmat, mutta siinä välissä oli ihan mukavaakin
Ja nytkin ne itkun kestää itse paremmin, kun tietää niihin olevan jonkun 'järjellisemmän' syyn ja ovat laadultaakin erilaisia. Se pienen miehen huuto oli karmivaa :'( Ei niin, että se nytkään mitään musiikkia korville olisi, mutta erilaista. Meillä oli disflatyl, rela-tipat ja d-tipat (siis niiksi vesiliukoisiksi vaihdettiin) ja tärisevää sitteriä, kantoliinaa, -reppua... En tiedä olisko mistään mitään apua, mutta ei uskallettu mitään tippoja lopettaakaan. Nykyisin Disfaltylit on pois, mut reloja saa varmaan hamaan tulevaisuuteen saakka.
Voimia. Kyllä siitä kullasta pääsee vielä nauttimaankin :heart:
Sillon kun sitä elämää elää, niin ei tosiaan lohduttanut tieto, että asiat muuttuvat. Meillä itkettiin ihan järjettömästi myös illat n. 3 viikkoisesta n. 3-4kuiseski. Nyt poju 8,5kk ja on taas omat ongelmat, mutta siinä välissä oli ihan mukavaakin
Voimia. Kyllä siitä kullasta pääsee vielä nauttimaankin :heart: