Jänniä päiviä, ties vaikka Jennuli ois jo synnärillä. Tosin kohta tulee varmaan manaamaan, et oiski
![Hymy :) :)]()
On ne viimeset päivät ja viikot varmaan aika pitkiä.
Bellaa:lle piti kommentoida, että varmasti aina jännittää tollaset kontrollit. Jos mun mies sairastuisi vakavasti, (tai joku muukin läheinen) mä varmaan hajoisin ite ihan täysin. Onneksi noissa nuorten syövissä on hyvät selvitymisprosentit, mutta kun on ite alalla töissä, näkee niitä joilla prosentit ei osu kohdalle. Syövät on kyllä sellaisia vuosien henkisiä pirulaisia, vaikka puhtaat paperit on saanutkin.
ElinaMarialle: kaikki painonnousu varmasti ärsyttää, mut pari päivää sitten neuvolassa kun vaaka näytti 83 kiloa, ni ei kyllä tiedä, että itkeäkö vai nauraa. Painoa on siis tullu tähän mennessä 15 kiloa, eli voi prkl. No kesällä ei ainakaan oo tekemisestä puutetta, kun näitä laardeja yrittää hävittää. Mulla myös supistelee ajoittain, eilen vein äidin kanssa koiria metsään ja joka ylämäessä supisti. Vauva välillä hetkuu vatsassa niin, että tuntuu kuin sillä olisi jokin kouristuskohtaus.. Lienee normaalia.
Kuukausi pitäis vielä tehdä töitä ja sit alkaa todella tappamaan aikaa. Mut onneks tulee kevät. Mulla on yleensä keväisin ollut kauhea ahdistus ja oon aina tehny silloin jotain radikaalia, kuten esim. lähtenyt kuuden vuoden parisuhteesta.. Nyt onneksi tämän kevään radikaali kasvaa mahassa ja olo on levollinen, kun on jotain mitä odottaa.
Päätettin miehen kanssa, et mennään kuitenkin naimisiin tässä keväällä ja sitten itse varasin ajan maistraatista. Kerroin sille sitten kun tuli töistä, että 19.3 mennään sitten naimisiin, et varaileppa vapaapäivää. Se on Minna Canthin ja tasa-arvon päivä ja siksi sen valitsin. Ei olla kerrottu asiasta kenellekään, te olette nyt harvat ja valitut. En haluis ees kertoa sen jälkeenkään, vaan pitää sen meidän omana asiana, mutta mies haluaisi ehkä kertoa. Jossain vaiheessa se uusi sukunimi lipsahtaa kuitenkin...
Kerttu ja nakki 27+1