Sori, mutta kun...Onhan tämä kohtalaisen berbendeeristä.
Mutta osa on selvästi enemmän sellasia, et ne tarttee ihmistä enemmän seuraksi, osa sitten enemmän sitä fyysistä läheisyyttäPuolensa joka asialla. Toisaalta harva on sellainen. Ihminen kaipaa ihmistä lähelleen alusta asti.
Miksi et?Minä en koskaan riittänyt.
Lakkaa olemasta tekemisissä, jos homma on oikein hankalaksi mennyt.Löytyykö jostakin elämäntaidon opsta: "Kuinka päästä eroon v-mäisestä vanhemmasta?"
Mulla on sama fiilis.Minä en koskaan riittänyt.
Nyt kävi vähän nolosti sulle kun sekoitit "ison määrän" tekstiä seassa olevien, parhaiten kohtiinsa sopivien sanojen hienosteluksi kokemasi vierauden ja aloit suoltamaan tuota parodista sontaasi sen pohjalta, heh. Aika nolo tapa näyttää että molemmat hämäävät noin paljon mutta mitäs minä moisesta yllättymään tässä kohtaa alkaisin. Antaisin banaanin jos vaan millään voisin, sen verran oivallista uuk-uukia pukkaa sieltä kyllä. Kai sulla on hattu päässä sisällä ja kaikkea? Ainoa mistä tuossa pääsee pätemään on se miten vierasta se on noin keskimäärin jota kai tunnisteeksikin voidaan toisaalta kutsua. Muutenkin vähän hassua että ihminen jolla ei ole mitään syytä olettaa sen enempää tavoittavansa kuin löytävänsäkään täältä mitään tuttua hiippailee täällä mutta no, kaipa se narun kutsun kuuntelemisen voittaa toisaalta eli pidä lippu korkealla vaan. On täysin mahdollista että.. näh, ei ole. Ota banaani ja päätä vapaasti paljonko pistät sille hanttiin. Ehkä löydät itsesi siinä samalla mutta joka molempi parempi joka tapauksessa, heh. Vastaisuudessa voit harkita sitten uudemman kerran oliko niin hauska juttu nyt kuitenkaan sitten. Vaikka harva kai sitä itsessään tunnistaa ja keneltäpä sinäkään kysymään alkaisit? Niinpä. Käyn hakemassa sen banaanin sulle, pieni hetki.. =)Kokoustaminen on aina hyvä idea potentiaalisen yhteisen tahtotilan selvittämiseksi silmällä pitäen sitä, onko kokoontumisille yhteisten aktiviteettien merkeissä reaalista insentiiviä vaiko ei. Joskus ajatukset ovat samansuuntaisesti tangentissa mutta suorat eivät leikkaa toteutuksen tasolla. Ajatusten samansuuntaisuudesta huolimatta kontribuoinnit jäävät puuttumaan puolin ja toisin. Hidastavaksi tekijäksi muotoutunee halu olla näyttäytymättä siinä valossa, joka erityisesti etenemistä tiettyyn lopulliselta ulkopuolisten silmin näyttäytyvään suuntaan haluaisi olla viemässä. Niinpä janat jähmettyvät paikoilleen ja on haasteellista hahmotella vaihtoehtoisia ratkaisumalleja, joissa kakku sekä syödään että ennen kaikkea säästetään. Todennäköisyydet janojen risteämiselle ovat siis koko ajan olemassa, mutta sen edistämisen aktualisoinnin reaalistamisessa on haasteensa, jotka pohjautuvat ennen kaikkea sille ajatukselle, ettei tilannetta ole osapuolilla halua huonontaa.
Heh. Se hauska puoli teissä kyllä on että aina on uusi uuvatti jonossa. Öitä kansalle. 8)Ei näy banaania. Sitä hakemaan lähtenyt taisi työntää sen hanuriinsa. Jäi johonkin rassailemaan sitten kaikkinensa.
Samaa mieltä sinänsä. Kiinnitin vain huomiota, että paheksuivat tätä meidän 'erityispiirrettä' paljon pienemmässäkin mittakaavassa.En ole kuullut keskustelusta, jonka mukaan lähimmäiset eivät hyväksyis meidän suhdetta. Voi olla että eivät hyväksyiskään, mutta mitä sitten. Jokainen elää omaa elämäänsä ja tekee sellaiset päätökset jotka parhaaksi näkee. Muitten on siihen vain sopeuduttava, ihan sama mitä he ajattelevat.
Tai käyttää päivän johonkin kehittävämpään ja käväisee illalla.Pitäis varmaan mennä nukkumaan, että jaksaa aamulla tykittää viestejä.
Mullakin aikainen herätys. Yks työmies tulee aikaisin aamulla hommiin ja täytyy näyttää hommat ja mielenkiinnosta seuraan. Häiriintyy vielä, jos liikaa puhelen. Yks toinen meni sekaisin ja joutu tulemaan uudestaan, kun unohti puolet.Pitäis varmaan mennä nukkumaan, että jaksaa aamulla tykittää viestejä.